FINT SKAL DET VÆRE
EN SKOVTUR FOR FAR
- Jeg hørte altså noget. - Der er ikke nogen.
- Er der låst overalt? - Låst, stænget og tilgitret.
- Også vinduerne? - Ja.
- Og garagen? - Den står der stadig.
Hvorfor har vi dog aldrig indbrud?
Jeg har jo flere kostbare kunstgenstande.
- Kunstgenstande? - Mit kongelige porcelæn.
- Og bedstemors statuetter. - Ja, dem er der jo også.
Wilkinsons har haft indbrud.
Har de virkelig råd til det?
Som de sidder i det, kan man da ikke forvente at få indbrud.
- En dag bliver de Sheridans. - Wilkinsons?
Mine kunstgenstande, selvfølgelig.
Hyacinth, vi må altså have en snak om Sheridan.
Jeg nyder at snakke om Sheridan.
Det gør du, ja. Men jeg mener en lidt mere alvorlig snak.
Du ville jo gerne have, at han læste til ingeniør.
Hvorfor er han så begyndt at gå til håndarbejde?
Fordi han syr sit eget tøj.
- Er du ikke bekymret for ham? - Jo. Jeg er også bekymret for far.
- Vi burde tage os mere af ham. - Tror du, han ville opdage det?
Det er min pligt.
- Godnat, Richard. - Godnat, Hyacinth.
- Vi tager far med på skovtur. - Den er et om natten.
l morgen, mener jeg. Du har jo fri.
Så kører vi en tur på landet med far.
En skovtur er perfekt for far. Så kan han krumme alt det, han vil.
Jeg ringer til Daisy i morgen tidlig.
- Skal vi så gå til ro? - Ja, min ven.
Vi kan ikke sådan forsømme far, fordi han er lidt vanskelig.
Jeg kender min pligt. Jeg vil altid være en betænksom datter.
Godnat, Richard.
Skal vi ikke lave en liste over fars livretter?
Kom nu, min ven.
Jeg må tage noget på, der kan tåle at blive savlet på.
Dit svin. Jeg er færdig med dig.
Nå, er det dig, Hyacinth? Jeg troede, det var mr. Butterfield.
Far? Ja, vi kan godt gøre ham klar.
En skovtur? Det var da en god idé.
Og få så lagt det rør.
- Hvad er der galt? - Rose var noget så uforskammet.
- Har hun mon indledt et forhold? - Det har Rose jo altid.
- Hun var meget oprørt. - Hun kommer i reglen over det.
Hun nævnte en mr. Butterfield.
Det må være bilforhandlerens.
- Dem med den elegante udstilling. - Det er næppe dem.
Det må det være. Og jeg tror, det er alvor denne gang.
Hun får brug for mig, når hun skal lære at begå sig i de finere kredse.
Hvor er dit slips, Richard?
Vi skal jo på skovtur.
Min søster Rose, mrs. Butterfield.
Min søster, Rose Butterfield.
Har De truffet min søster, Rose Butterfield?
Bilforhandleren, De ved.
Har hun spurgt, om han har lyst?
Nu har han lige været så rolig de sidste par dage.
Jeg troede faktisk, at han var død.
Har I tjekket?
- Det er ikke sjovt, Onslow. - Nej. Jeg hader også skovture.
- Hvor vil de tage hen? - Jeg har ikke tid til alt det ævl.
Mr. Butterfield ville ringe.
Når Hyacinth siger, at jeg skal gøre ham klar, så mener hun 'klar.'
- Skal jeg mon smøre sandwich? - Dem ville hun da ikke vise sig med.
Men jeg kunne godt klare en med bacon-smulder.
- Jeg skal ind og gøre far klar. - Yndigt!
Er det her slips pænt nok?
Det er nydeligt, min ven.
Jeg må hellere tage nogle pæne glas, hvis nogen skulle se os.
- Vi finder et fredeligt sted. - De her kan vi godt være bekendt.
- Kan din far holde på et glas? - Han kan få et plastickrus.
Så får han et glas, hvis der kommer nogen forbi.
Det skal ikke hedde sig, at far drikker af plastickrus.
Jeg tager den. Så kan du pakke glassene ned.
Det var godt, slipset faldt i din smag.
Hos 'Bucket.' Det er fruen i huset.
Ja, vi betaler samtalen.
Hvor sødt af dig at ringe til mor. Det er Sheridan.
Hvad vil han nu have?
lkke noget. Han vil bare hilse på sin mor.
Hvad har du brug for?
En pyjamas? Ja, mon dog ikke.
En pyjamas må han da have.
Selvfølgelig må du det, siger far. Jeg sender en til dig.
Nå, der er en, du har set? Ja, vi kan da godt sende pengene.
Hvor meget?
Sig det lige igen, Sheridan. Jeg tror, jeg hørte forkert, skat.
Det gjorde jeg ikke. Hvorfor skal den være i ren silke?
Nå, Tarquin har kun silkepyjamaser.
Nej, du skal ikke føle dig udenfor. Farvel, skat.
Det er vel nok dejligt, at Sheridan har så stilfulde venner.
Nu skal jeg lige ...
Jeg venter en personlig samtale.
Udmærket. Hvis der ikke er noget i fjerneren, kan jeg sidde og lytte.
- Nu er du led, Onslow. - Gammel hund lærer ikke nye tricks.
- Har du set fars brune sko? - Jeg har faktisk andet at tænke på.
Sig mig, hvor længe har du siddet på min hofteholder?
Jeg har ikke rørt din hofteholder. lkke for nylig, i hvert fald.
- En pyjamas kan du vel unde ham. - Til den pris?
Sheridan skal ikke ligne en fattig slægtning til sine fine venner.
Er du der, Elizabeth?
- Der er ikke nogen. - Du giver alt for hurtigt op.
Meget kan man sige om mig, men jeg giver ikke hurtigt op.
Ville du noget, Hyacinth?
Wilkinsons har jo haft indbrud, så jeg ville lige sige, at vi skal ud.
- Jeg tager far med på skovtur. - Det var da alle tiders.
Han har godt af lidt frisk luft.
Sheridan synes også om ideen. Han er så betænksom, den dreng.
- Har Sheridan det godt? - Godt nok til at købe silkenattøj.
Han tåler ikke noget grovere. Han har frygtelig sart hud.
Han ligner sin mor mere og mere.
- Pas på den ældre dame. - Jeg kører ikke på fortovet.
- Måske springer hun ud foran os. - Det gør ældre damer ikke.
- Og dér er en cyklist. - Ja, det kan jeg se.
Drej til højre her.
- Din søster bor i den anden retning. - Vi skal ind og have benzin på.
- Vi kan tanke undervejs. - Nej, lad os tanke her.
Hvorfor? Nå, 'derfor.'
Når Rose kommer i familie med dem, kan vi lige så godt bruge dem.
Måske er det ikke den Butterfield.
Der er ikke så mange her i byen.
- Tanker du selv? - Her er selvbetjening.
Da vel ikke for familien?
- Lad os nu ikke være til besvær. - Så pyt da.
Hallo? Det er din fætter Ralphie.
- Hva' så, gamle dreng? - Skynd dig. Mr. Butterfield ringer.
Jeg har lidt småtravlt, Ralphie.
Jeg sidder fast under en hund. Skal det være i dag?
Jeg har ikke nogen tagbagagebærer.
Hvor tung er den?
Så er han klar. Så må vi se, om Hyacinth er tilfreds.
Onslow ævler løs med Ralphie.
- Hvad vil Ralphie? - Ha' flyttet høkassen.
Rose kan ikke tage ham med herud. De kan mødes hjemme hos os.
Jeg serverer kaffe og petitfours, og du kan konversere ham.
Du må hellere sætte dig lidt ind i bilbranchen.
Ja, det kunne være morsomt.
Stakkels skraldemænd.
Hvordan skal de vide, hvad de skal tage med?
Lad den dog ligge.
- Er far klar? - Ja.
Far, det er Hyacinth. Hvorfor kravler du ind under sengen?
Jeg 'håber' han er klar.
- Har han ikke noget slips? - Skal I ikke på skovtur?
Selv om vi skal ud i det fri, kan man godt se ordentlig ud.
Jeg finder et slips.
Vi holder derude, far. Jeg er straks tilbage.
Jeg skal lige sludre med Rose.
- Jeg har ikke din bold. - Lad nu den hund være, Richard.
Du er en elendig skiderik. Og så har du hår på tæerne.
Jeg har aldrig før kendt nogen med hår på tæerne, Ted Butterfield.
Tal dog ikke sådan til en Butterfield. Tænk dog på din fremtid, pigebarn.
- Kender du Butterfields? - Vi har netop været henne hos dem.
Min søster skal straks være der, mr. Butterfield.
- Vi kommer tit i deres forretning. - Forretning?
Min søster gennemgår de frygteligste kvaler lige nu.
Tag Dem ikke af de hårde ord.
Hun siger det kun for at dække over sin uskyldsrene naivitet.
Vi er en kvalitetsbevidst familie. Min søn sover kun i silkenattøj.
Hold så op, Rose. Du må lære at opføre dig ordentligt, -
- hvis du vil holde på en af byens førende forretningsmænd.
- Hvad er det for en forretningsmand? - Bilforhandleren med eget værksted.
Det er ikke den Butterfield. Ham her ejer ikke kongens mønt.
Og så kan De godt holde op med at genere min søster.
- Hvad laver du? Jeg elsker ham. - En mand med hår på tæerne?
Se, hvor fin far ser ud med slips. Vent der, til vi henter dig.
Ikke krølle tøjet, vel?
- Har han et lommetørklæde? - Ja, et af Onslows.
- Er det rent? - Det er det da.
Onslow er vel ikke stået op.
Han er ude og låne en tagbagagebærer.
- Ralphie skal have flyttet noget. - Hvad bliver det næste?
Er der nogen? Jeg ligger hernede.
Så hold dog op med at lege med den hund, Richard.
Der kommer hår på vores gamle sofa.
Daisy? Vi må også hellere få et lille, 'rent' håndklæde med.
Nu er du helt fyldt med hår.
Det er bedre end at være fyldt med hund.
Hvor var I alle sammen?
Onslow er ude og låne en bagagebærer, -
- fordi han skal køre noget skrammel for ham Ralph.
Yndigt!
- Nu er far kørt med min tunmousse. - Og min bil.
- Hvem skulle se efter ham? - Jeg var i køkkenet.
Jeg lå under hunden.
Far er så impulsiv. Bare han nu ikke smadrer mine krystalglas.
- Hvordan får jeg fat i min bil? - Vi kan køre efter ham i min.
- Hvornår skulle vi være hos Jill? - For ti minutter siden, Liz.
Jeg synes bestemt, det var Richards bil.
Hvem var det fjols, der kørte den? Jeg kunne kun se en kasket.
Der røg tagbagagebæreren.
- Han kører fra os. - Det er også en nyere bil.
Det 'var' det i hvert fald.
- Han sætter snart farten ned. - Hvorfor?
Han bliver træt. Du ved, hvordan han er.
- Han falder pludselig i søvn. - Bag rattet? Spændende.
- Stakkels far. - Stakkels bil.
Han sidder og laver sjov, og så falder han i søvn midt i en sætning.
VADESTED
- Han sætter farten ned. - Der kan du se.
Han begynder at blive træt.
- Kan du ikke overhale ham? - Hvilken vej?
Stakkels far. Nu sidder han der og sover i en vildfaren bil.
Det er din 'far', der er vildfaren.
Jeg burde være hos ham nu. Han risikerer at køre galt.
Jeg vil nødig se ham ligge kvæstet med issen indsmurt i min tunmousse.
Åh, nej. Der er vist røget en pakning.
Gid du stadig var fængselspræst.
Jeg turde jo knap åbne munden. Her har jeg en venlig menighed.
- Kvinderne er lidt for venlige. - Det var en slet tanke.
Fandens også. Det er hende Bucket.
- Hvad laver du? - Vender om.
- Du er da nødt til at hjælpe dem. - Det har du nok ret i.
Fandens også. Vampyr-søsteren.
- Vend om. - De har set os.
- Noget, man kan hjælpe med? - Måske kunne De give os et lift.
Det er ikke vores bil. Vi er her i velgørenhedsøjemed.
- Der er altid plads til én til. - Mange tak.
Tak, pastor.
- Tak, pastor. - Tak, pastor.
Læg sig ned.
Pragtfuld præste-manke.
- Hvornår sad jeg sidst på skødet? - Du var i hvert fald lettere.
Hvor langt ud i verden er kirken nået, pastor?
Er missionærstillingen besat i for eksempel Kina?
Jeg tror, hunden har ædt af dine blommer.
Bare hold ind her, pastor.
- Hvorfor stopper vi her? - Jeg har en aftale med Ralphie.
Det her må vi gøre om.
Det er lettere at flytte for Ralphie.
Ralphie skal altid have flyttet et eller andet.
En arm, for eksempel?
Hvad med min bil?
Hvad med min skovtur? Og min far?
- Er der lige en, der gi'r en hånd? - Det klarer jeg.
Farvel, Jill.
Det ser lidt farligt ud.
- Skulle Hyacinth ikke på skovtur? - Der er vist tænkt på det hele.